I framtiden,
kommer min son att leda mänskligheten i kriget mot Skynet,
ett datorprogram vars mål är att förgöra mänskligheten.
Det har skickat maskiner från framtiden...
Några för att döda honom... En för att skydda honom.
Idag kämpar vi för att hindra skapandet av Skynet,
för att förändra framtiden,
och ändra hans öde.
Kriget som ska rädda mänskligheten börjar nu.
Avsnitt 8 - Vick´s Chip
Översätt av Dodan89 Text hämtad från www.Undertexter.se
Tidigare i Terminator, The Sarah Connor chronicles:
- Cromartie kom igenom, han vet var vi är. - Det är bara ett huvud...
Vi är programmerade att reparera oss själva, och att smälta in.
Han bygger upp sig och återgår till sitt uppdrag, att jaga och döda.
Jag vet vad hans uppdrag är.
Vi har ett problem. Andy Goode återskapade schackdatorn.
"Bråkstaken"
- Någon dödade honom och stal datorn. - Jag fick betalt för det, 20 000$
- Vem köpte datorn? - Det är allt jag vet.
Dessa maskiner är alla programmerade med specifika uppdrag.
- Den i huset skulle döda frihetskämparna. - Människor som John sänt från framtiden.
Allt måste förstöras, exakt allt.
Endast en liten oviktig del, kan påskynda domedagens ankomst.
- Få det undanstökat! - Jag lovar!
Jag behöver en lista på alla nyinflyttade studenter i området sedan hösten 2007.
Män, kaukasier, mellan 15 och 18 år.
Ni är här minst två gånger i månaden och viftar med era patiotiska gärningar.
Låt mig gissa, Droger?
Titta mig i ögonen och säg att du aldrig provrökt marijuana.
Jag har aldrig provrökt marijuana.
Okej, visa mig ett skriftligt tillstånd.
- Signerat av domstolen eller NSA - Jag har inget skriftligt tillstånd.
Ledsen, vi inte ut elevers personuppgifter utan att ett skriftligt tillstånd uppv...
Tack för samarbetet.
Vi bär allihopa masker .
De kan bäras av kärlek,
eller åtrån att förskona våra nära vårt slitna psykes komplicerade verklighet.
Mamma, maten är klar! Den luktar klar!
Vi bytte ärlighet mot kamratskap.
Mamma, kom igen! Den blir bränd!
Men processen,
känner inte våra närmastes hjärtan helt.
Mr. Sarkissian. Jag vill prata med dig igen om "bråkstaken". Kan du ringa mig?
818-555-0189.
Mamma!
Steken skulle tagits ut ur ugnen för 18 minuter och 27 sekunder sedan.
Den blev ändå bra.
Okej, inte riktigt bra
Var hittade du denna?
Hennes rum.
- Vad gjorde du på mitt rum? - Du sa att du förstörde allt.
Hon ljög
Chipet innehåller bilder från T888, var den varit, vem den träffat. Viktig information.
Det är en hjärna, den enda oersättliga delen, och hon behöll den.
Nu kommer hon säga att den på något sätt kommer hjälpa oss hitta "bråkstaken".
- Den hjälper inte oss hitta "bråkstaken". - Vad menar du?
Jag menar att vi inte kan lite på henne.
Trots hennes yttre, vet vi inget om hennes inre.
Jag kan säga det samma om dig.
Vem visade er vägen till mitt tillhåll? Hon!
Vem mer visste om det? Inget!
Var är mina män?
På bårhuset!
- Jag berättade inte platsen för T888. - Bevisa det!
Har du någonsin hackat ett sånt? Någonsin läst vad som finns på det?
Nej. Men du har.
- Hur ofta ljuger du? - När uppdraget kräver det.
-Ljuger du för mig? Ibland.
- Om viktiga saker? - Ja, viktiga saker.
Okej mannen. Här har du riktiga saker.
Omöjligt att fixa utan familj i Korea.
Dubbelkärnig processor, sprillans ny buss, överklockat minne.
Används till effekterna i nya Dark man.
- Hur snabbt hanterar den video? - 1,4 terabyte per sekund.
- Jag behöver två - Lungt...
Begår jag ett misstag med chipet? Vill jag se vad som finns på det?
- Svara bara nej. - Jag svarar helst efteråt.
Okej, eftersom du inte vet hur man tyder detta skräpet,
kan du väl sitta här dygnet runt?
Köpa några burritos, chokladmjölk. Det har betytt mycket för mig.
Hur mycket ström får chipet?
Det får 2,5 volt.
Min processor kräver mellan 6,2 och 8,7 volt för att fungera korrekt.
Jaha, det skulle ha brännt alla processorer jag någonsin sett.
Tillgång till bildminnet kräver mindre störm än högnivåfunktioner.
Högnivåfunktioner?
Beslutstagande, stategisk uppdragsanalys. Vi vill inte aktivera de funktionerna.
- Så minska strömmen till lagom nivå? - Ja, minska strömmen.
Oj, vilken röra.
Hur håller ni hjärnan organiserad?
- Inte som ni. - Verkligen...
Vick, din stackare, uppe igen... Jag sa ju att du skulle ta en av mina tabletter.
Okej älskling, kom och lägg dig. Jag kan inte sova när du står där som en staty.
- Var den där saken... gift? - T-888 är en avancerad infiltatör.
Ja men... Jag tror inte att hon vet. Alltså, är det möjligt?
Hon vore inte den första människan som lurats av en maskin.
Jag vet att jag har jobbat mycket, att det varit svårt för dig
att bara vara hemma sedan bilolyckan. Jag trodde att vi gjort framgång.
Prata med mig sötnos.
Håll det inte instängt, snälla.
Snälla.
Nu har vi åtminstone en adress.
- Chipet är verkligen läskigt. - Vi har sett läskiga saker...
- Han skyddar henne. - Varför? Och varför så?
För att de är bedragare, helt enkelt. Jag väntar i jeepen.
Hon gjorde inte det, berättade inte var tillhållet låg. Hon är inte som den andre.
Jag hoppas det.
Ha kul i skolan. Det är pizzadag.
Jag läste informationesbladet.
- Är inte pizzadagen imorgon? - Jo...
Hon har inte varit här på ett tag. Undrar vad hon tror hände med sin man.
- Skojjar du? Hon är död. - Det vet vi inte.
Han hänförde inte henne. Han avskräckte inte henne.
De levde här tillsammans.
- Tror du att du hade fattat? - Jag vet att jag hade fattat.
Datorn är borta, T-888 tog förmodligen den för att sopa undan spåren.
'Barbara Chamberlain, statsdirektör, Los Angeles.'
Statsdirektör, det är infrastruktur. Inte konstigt att Skynet är intresserade.
Tror du att hon har något med "bråkstaken" att göra?
Jag tror att om Skynet är intresserade, så är vi intresserade.
Vill du inte jobba med detta? För det vill jag.
Jag vill att vi ska vara lyckliga.
Jag fattade ett beslut... Vi ska komma på vad vi vill, tillsammans
Jag säger upp mig. Jag... kommer hem.
Det är ingen bra idé älskling.
Ser du det?
Jag fick folket att trängas under Bjorks hemliga show på Echo förra oktober.
Det var mitt livs fem bästa sekunder. Jag svär på Gud.
Men sen hamnade jag i skolan. Jag ser det som min försa tatuering.
Det är tajt.
Hej, Sherry.
Jag tänkte vi kan träffas i studiehallen och förbereda vårt kemiprov imorgon.
Ja visst. Det vore perfekt.
- Hörde att vi båda bott västerut. - Va?
Jo jag är från Lawrence i Kansas. Och jag hörde att du är från Wichita.
Så vi är som kusin, geografiskt sätt
- Vem sa att jag är från Wichita? - Jag minns inte.
Det är jag inte. Du måste hört fel.
Okej.
- Ses vi i studiehallen? - Ja
Perfekt.
Bra jobbat Johnson.
Jag behöver tala med Eric Carlsson.
- Har han hamnat i problem? - Nej, inga problem. Var är han?
Han slutade precis idrotten. Ge honom 5 minuter att duscha klart.
Eric Carlson?
Hallå!
Eric Carlson?
Vad är det frågan om, herrn?
Hallå!
Är du allvarlig eller? Tror du inte jag kan få dig sparkad för din kikshow?
Instruktör!
Jag har precis gått igenom första omgången av filerna du tog.
Jag förstod bara en tredjedel.
Du har borstat i 20 minuter nu. Med min tandborste
Jag köpte en egen till dig. Men nu är den min.
Mamma!
Jag kom på att de inte förvarar minnen likadant som vi.
De förvarar dem i kategorier. Som uppdrag eller plats eller liknande.
- Hur kom du på det? - Minns du de konstiga robotsymbolerna?
Jag kan inte dem. Men samma symbol kom varje gång ett clip med Barbara spelades.
Du borde se detta.
Sluta! Snälla!
Han fick hennes förtoende. Fick henne tro han var mänsklig.
- Sen dödade han henne. - Det är vad de gör.
Hämta lamporna John, vi ska hitta henne.
Att hitta Barbaras kropp bör inte prioriteras i uppdraget.
Du har rätt. Men vi ska göra det ändå.
Vi är framme.
Ser du någonting?
Nej.
Jag förstår inte varför ni måste hitta henne. Hon är död.
För att du inte värderar människoliv
Hon lever inte. Hon är bara en kropp. Ben och kött.
Var det dåligt sagt?
Gör vi detta ofta i framtiden, smyger runt i mörkret?
Vi gör detta ofta.
Jag hoppades vi inte skulle hitta henne.
Det är inte Barbara.
- Vem fan är Jessica Peck? - Ett hot för Skynet
Jaha, hur kunde hon träffa kommunstyrelsen utan att vi gick reda på det?
Jag kan inte vara överallt.
Jag jobbar hemma för att jag har lite familjesaker att ta hand om.
Jag måste gå.
Jessica Peck försöker stänga ner mitt program igen.
Jessica Peck var en påtryckare, som fick betalt för att motsätta sig Artie.
Artie?
Automatiserad realtidstrafik- informationsväxel.
- Ett av Barbara Chamberlains projekt. - Snarare ett av Skynets projekt.
- Så det handlar om trafikljusen? - Exakt.
Ett fiberoptiskt nätverk som skickar alla vägkorsningar till en dator i stadshuset.
Kameror, mikrofoner, sensorer...
Just nu är det bara ett pilotprogram, men det kan bli delstatsomfattande.
Trafik...
Det handlar om information, inte trafik. Ögon och öron överallt.
Ett system som kan spåra och övervaka dig överallt.
Om "bråkstakens" öde är att bli Skynets hjärna, kan Atries bli dess nervsystem.
- Som en kropp som väntar på ett huvud. - Och vi har inget av det.
Antar att när folk säger att man inte kan slåss mot stadshuset, så menar de det.
Ja, fast den som sa det har inte lika mycket sprängdeg som vi har.
- Vi kan inte spränga stadshuset. - Det är faktiskt inte så svårt.
Förstörs programmet, återskapar de det.
Ger vi det ett virus och kraschar det, Tror de kanske att det är kaputt.
Det är redan ett omtvistat program.
- Kan du skapa viruset? - Ja, men datorn är inte åtkomlig utifrån.
Bara skapa viruset till mig. Jag får in det där inne.
Det blir svårt att komma förbi vakterna. Och väl inne finns fler vakter, kameror
Vill ni beställa?
- Bara iste, tack. - Hm, en öl
Tackar
För var jag som hon.
Va?
- Servitris. Jag jobbade på ett matställe. - Det kan jag inte ens föreställa mig.
Jag hade en stamkund... Tracy, hon hade två underbara barn
Hon lämnade sin man, flyttade till L.A. för att få barnen in i filmbranschen.
Hon fick sina ägg av mig varje dag, och jag hörde vad hon sa till barnen.
Att de hade dålig hy, en krokig tand... Ena lögnen efter den andra.
Jag lovar, ibland förstår jag varför de bombar oss.
Oroa dig inte över det. Vi går inte in genom huvudingången.
Alla byggnaderna sammanlänkas av en mängd tunnlar som byggdes under kalla kriget.
Jag gjorde ett arbete om dem i nian, mitt sista skolår.
- Hur vet du att de ännu finns kvar? - Jag bodde där, tillsammans med Kyle.
Efter att de bombat oss.
- Cameron? Cameron Baum? - Ja
Trevlig pizzadag.
Tack. Jag åt två slicar. Ser jag fet ut?
Fortfarande smal.
Jag råkade ut för en småsak förra veckan med ett förbjudet ämne, på skolparkeringen.
Och nu, som prövning på min rehabilitering,
delar jag ut dessa lapparna.
Det är en snut på rektorns kontor. Han vill prata med din bror.
Gömmer han sig? Har han saker i skåpet? Vänta, han är väl ingen narkoman?
Jag ska se till att John får detta.
Jag behöver dig.
Du vill träffa mig?
- John Baum? Ja, herrn.
Tack för att du tog dig tid.
Cameron!
What are you doing?
Det kvittar.
Okej.
Jag vet inte vad du gjorde i Kansas. Men din syster är ett geni.
- Och jag har nerver av stål. - Va?
Vi räddade dig från den där polisen, och jag har aldrig kännt mig mer levande.
Vilken polis?
Oj...
- Jag tror inte jag klarar av detta. - Men du har ju nästan slutfört det.
Om jag, klarar, det känns det som om jag skapat ett monster, förstår du?
Som har blivit en hemsk sak mellan oss. Och ända sen jag började jobba med det,
har du varit så... Jag vill inte skylla på dig.
Slutför det.
Du skrämde skiten ur mig.
- Hur länge har du suttit där? - Ett litet tag.
Det var effektiv, det han gjorde, när han rörde hennes läppar.
Effektivt?
- Jag såg att hon gillade det. - Vad håller du på med?
Nej.
- Vad sysslar du med när du säger sådär? - Bara skapar konversationer.
- Sen när bara skapar du konversationer? - Jag vet inte.
Det verkar bara som något jag bör göra.
Att få Morris att spela mig för polisen, verkade det också som något du bör göra,
vad som än hände med honom? - Ja.
- Det var ingen polis, det vad Cromartie. - Va?
Han går från skola till skola och letar efter dig. Försöker matcha ditt ansikte.
Han gick igen dock. Han går inte tillbaka dit. Det skulle i alla fall inte jag göra.
Enda sättet jag är säker på det, är genom att minnas att
i kärnan på ditt chip, är du precis som honom.
Jösses, hon flyttar oss så snabbt... Lova att du inte säger något till henne.
Hej! Luktar det nagellack?
Vad pratar ni om?
Bara skapar konversationer.
Sayles var alltid...
Jag älskade honom. Men ibland var han en idiot. Han var oansvarig.
- Ni förföljde Barbara Chamberlain. - Jag gjorde inte det.
Jag visste inte att han gjorde det.
Det fanns många ledrådar, förstår du? Vi spenderade mycket tid på egen hand.
Jag visste inte.
Mamma, vad gör du?
Mamma.
Mamma, svara mig. Vad gör du??
Barbaras namn finns någonstans här inne, på någon lista i någon fil. Begravd här.
Varför får vi reda på dessa människor när det alltid är för sent, när de dött?
Måste alla dessa personer dör för att vi ska kunna vinna? Är det så?
Vem pratar du annars om?
Pratar du om Andy Goode?
Är viruset färdigt?
Stadshuset har stängt. Jag sticker om 30 minuter.
Jag visste inte att Sayles spårade henne. Du måste tro på mig.
Jag måste inte tro någonting.
Jag måste inget
- Är du säker på att vet vägen? - Det borde jag.
Det var här jag förlorade Kyle till maskinerna när vi var små.
Vi ska fortsätta följa denna vägen, det finns ett hisschakt där.
Det ska inte vara en vägg här.
I framtiden finns det ingen vägg här.
Vilket betyder?
Vilket betyder att vi får spränga den.
Det kommer väcka uppmärksamhet.
Det är inget att anmärka. De tror det var ett jordskalv.
Datorcentralen är på våning B-4.
Okej, då går vi.
Det fungerar.
- Vad händer? Går allt bra? - Nåt är fel. Systemet blockerar viruset.
Vi kan fortfarande spränga stället.
Stanna.
Lura dem förbi här
Stanna! Ner på marken, nu!
Reese.
Då går vi.
Vad är det?
Jag kommer in. Jag kommer till en viss gräns och sen bryts det.
Precis som en viss del av Vicks minne bara stängs av.
Jag har till och med ökat strömstyrkan.
Och där försvinner strömkällan.
Det var konstigt, min mobil söker en internetuppkoppling.
- Vad i helvete? - Vick återaktiveras.
Försöker han komma online?
Hände det? Kom han ut? Ringde han någon eller något?
Nej.
Vi bör vara väldigt försiktiga med Vicks chip.
Ja, det är århundradets understatement.
- Nå, hur gick det? - Det fungerade inte.
- Vi borde spränga det. - Vi kan inte återvända.
Vad tänker du göra? Slå ner stadens alla trafikljusen med en yxa?
Nej, vi behöver bara slå ner en.
Två centimeter vänster. En centimeter ner.
Skär en halvcirkel med 12 centimeter i diameter.
- Är det okej om jag inte skär exakt? - Ja
Skär en större cirkel som kompensation.
Exakt hur ska det här fungera?
Hennes neurala nätverk är världens mest sofistikerade självlärande dator.
Får vi in hennes chip i Artieprogrammet, så hon ta över alltihopa
Precis som Vick gjorde med min laptop. Hon kan döda det.
- Kan du få in det via ett trafikljus? - Ja
- Är du säker? - Nej.
Påbörja snittet.
Tryck hårdare, ner till endoskelettet.
Sarah.
När hon väl är inne i stadens stomme. Vad säger att hon kommer ut igen?
Du vet, kanske är det inte "bråkstaken" som skapar Skynet, det är kanske hon.
- Detta var kanske planen hela tiden.
Hon är en maskin. Hon har ingen själ, och hon kommer aldrig att få.
Ni behöver inte lita på henne, ni kan lita på mig.
Bra.
Knip ihop tången på skyddsflikarna som finns i chipets yttersta del.
Vrid motsols, ett halvt varv och dra sedan ut det.
Det är okej, John.
Det är inte första gången vi gör detta.
Jag måste få in detta i processorns gränssnitt.
Jag tar honom till trafikljusena.
- Okej, hon är inne. - Hur länge?
15 sekunder. 20.
Vad det än är värt, tror jag på att du inte visste att han övervakade Barbara.
Tack.
Okej, det är klart.
Hallå! Vad gör du?
Derek, gör det inte.
Jag vill att du hör det här i ovissa ordalag.
En vacker dag kommer en sådan här att döda dig.
Det kommer inte vara denna.
Hur var det? Vad såg du där inne?
Jag såg allting.
Sarkissian ringde tillbaka. Han vill träffas för att sälja "bråkstaken".
- Har han fortfarande den? När är mötes? - I morgon bitti.
Tomorrow morning.
Kunde inte detta väntat lite?
Du dödade Andy Goode.
Det var ingen där som skyddade honom, när du dödade honom.
Ljuger du för mig igen så dödar jag dig.
Så mycket fara i världen är gömt bakom masker.
Vi berättar historier för våra barn, om gott och ont,
fast vi vet att det inte är så simpelt.
Tänk att vi är på Tahiti om 36 timmar? Jag fattar inte att du köpte biljetterna.
Sann ondska ger oss varken tid att kämpa eller att vara rädda.
Vi tittar ner och besvärar oss aldrig att titta bakom maskerna.
Därigenom överlämnar vårt öde till det fasansfulla vi aldrig kunnat tänka oss.